Лев Толстой
Лъвът и кученцето

Превод от руски: Ангел Каралийчев, 1952

chitanka.info

В Лондон показвали диви зверове и срещу гледането вземали пари или кучета и котки за храна на дивите зверове.

На един човек се дощяло да погледа зверовете; той хванал на улицата едно кученце и го занесъл в зверилницата. Пуснали го да гледа, а кученцето взели и хвърлили в клетката при лъва, за да го изяде.

Кученцето подвило опашка и се притиснало в ъгъла на клетката. Лъвът се приближил до него и го подушил.

Кученцето легнало на гръб, вдигнало лапичките си и започнало да маха с опашчица.

Лъвът го бутнал с лапата и го преобърнал.

Кученцето скочило и застанало пред лъва на задните си лапички.

Лъвът гледал кученцето, обръщал глава от една страна на друга и не го бутал.

Когато собственикът хвърлил на лъва месо, лъвът откъснал едно парче и го оставил на кученцето.

Вечерта, щом лъвът легнал да спи, кученцето легнало до него и сложило главата си върху лапата му.

Оттогава кученцето заживяло в една клетка с лъва. Лъвът не го закачал, хранел го, спял заедно с него, а понякога си играел с него.

Веднъж един господин дошъл в зверилницата и познал своето кученце; той казал, че кученцето е негово и помолил собственика на зверилницата да му го върне. Собственикът искал да го върне, но щом почнали да викат кученцето, за да го вземат от клетката, лъвът настръхнал и заревал.

Така преживели лъвът и кученцето цяла година в една клетка.

След година кученцето се разболяло и умряло. Лъвът престанал да яде и все душел, ближел кученцето и го побутвал с лапа.

Когато разбрал, че е умряло, той изведнъж скочил, настръхнал, започнал да се удря с опашката по хълбоците, хвърлил се върху стената на клетката и започнал да гризе заключалката и пода.

Цял ден той се удрял, мятал из клетката и ревял, сетне легнал до мъртвото кученце и притихнал. Стопанинът искал да изнесе мъртвото кученце, но лъвът не пускал никого да се приближи до него.

Собственикът мислел, че лъвът ще забрави мъката си, ако му даде друго кученце и пуснал при него в клетката живо кученце, но лъвът тутакси го разкъсал на парчета. След това той прегърнал с лапите си мъртвото кученце и така лежал пет дни.

На шестия ден лъвът умрял.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.